Напередодні Дня гірника і металурга, який ми цьогоріч святкуємо 16 липня, починаємо цикл публікацій до спільного професійного свята всього трудового колективу Покровського гірничо-збагачувального комбінату. Через воєнний стан в Україні, наше підприємство, на жаль, працює не на повну потужність, тому ми відправились у ті основні підрозділи, які працюють в технології – до Північного кар’єру та Чкаловської збагачувальної фабрики. За послідовністю виробничого процесу комбінату, гірники спочатку видобувають руду у кар’єрах, а потім вона транспортується на фабрику для збагачення. Тому логічно, що свою передсвяткову подорож ми розпочали з великого окисного кар’єру, який зараз є єдиним донором сировини для виготовлення готової продукції.
![](https://pokrovgzk.com.ua/wp-content/uploads/2023/07/1..1-1024x666.jpg)
За словами начальника Північного кар’єру Сергія Орліченка, у цьому році підрозділ розпочав свою роботу з квітня, після 4-місячного простою. До цього відповідального моменту дружній колектив ретельно підготувався, але погодні умови не дали гірникам виконати свої планові показники.
У квітні нашою найголовнішою проблемою, яка заважала нормально працювати, були погодні умови. Велика кількість опадів у вигляді дощів, перетворила територію кар’єру на замулене болото. Техніка грузла, роторні комплекси та крокуючі екскаватори не могли зрушити з місця. Кожен рух потребував надзусиль від персоналу. Можу сказати, що за понад 20 років гірницького стажу я ще ніколи не бачив подібного. Але ми витримали це випробування. І хоча у квітні план нам виконати не вдалося, у травні ми це зробили досить упевнено, – розповідає керівник кар’єру.
![](https://pokrovgzk.com.ua/wp-content/uploads/2023/07/5-1-1024x683.jpg)
Після сприятливого травня, у червні гірникам знову довелось долати низку перешкод, які завадили нижньому р/к №4 виконати планові показники. Через квітневі опади пересування комплексу значно уповільнилось, тому він не міг дати відповідного фронту робіт крокуючим екскаваторам. Ось вам і невиконання плану. Ще й до цього комплекс втратив дорогоцінний час на вулканізацію конвеєрної стрічки, ремонт редуктора ротору, який виконує найголовнішу роль під час розкриву гірничої породи, але і це ще не все. До низки проблемних моментів додалась ще одна зупинка. Через крадіжку дроту живлення р/к №4 від підстанції, додався ще один простій, бо машина була знеструмлена.
Загалом ми нарахували 170 годин простою роторного комплексу №4 у червні, а це практично половина всього місячного робочого часу цієї машини. Верхній горизонт і крокуючі екскаватори успішно впорались зі своїми завданнями з розкриву та видобутку руди, – зазначає Сергій Орліченко.
![](https://pokrovgzk.com.ua/wp-content/uploads/2023/07/12-1024x683.jpg)
Зараз, подолавши перешкоди, кар’єр злагоджено працює над виконанням поставлених виробничих завдань. А долати труднощі і повертати обладнання до нормальної роботи допомагає колектив – єдина дружня команда, яка наполегливо працює на своєму фронті.
Сергій Георгійович говорить, що вдячний кожному за його внесок у загальний результат. Окремо начальник виділив флагманів, які керують колективами та направляють машини за потрібними напрямками.
Нижній р/к №4 очолює амбітний начальник, який ніколи не падає духом, – Сергій Тулін. У скрутні часи він зміг утримати баланс і разом зі своєю командою зараз продовжує цілеспрямовано працювати. Роторним комплексом №6 керує досвідчений гірник з багаторічним стажем роботи Сергій Віннічук. Гірнича дільниця під особливим пильним контролем Юрія Лисиці – професіонала своєї справи, який, за словами керівника кар’єру, виконає план у будь-яких умовах. Під керівництвом Юрія Вікторовича гідно трудяться очільники екіпажів крокуючих екскаваторів – Федір Пасічник (ЕК №173), Олександр Мицак (ЕК №175) та Вадим Кирпа (ЕК №128).
![](https://pokrovgzk.com.ua/wp-content/uploads/2023/07/17-1024x683.jpg)
Сергій Орліченко позитивно відгукувався про працівників, які прийшли на допомогу Північному кар’єру з інших підрозділів:
Звісно, коли ми отримали команду запускати кар’єр, то перше питання, яке постало, – зібрати необхідну кількість персоналу. Це була проблема, бо понад 30 наших колег мобілізовані до лав ЗСУ. З огляду на це перед нами постало питання: ким заповнювати дефіцит кадрів. Вирішити його нам допомогли керівники Чкаловського №2 та Покровського кар’єрів. Хочу відзначити справжніх спеціалістів з окисного підрозділу, бригаду з переміщення конвеєрів, завдяки майстерності якої ми на 20-30% скоротили час на цю роботу. Ярослав Білан, Сергій Корогодський та Валерій Сажинов – люди дійсно обізнані у своїй справі, які діляться корисним досвідом з нашими робітниками.
![](https://pokrovgzk.com.ua/wp-content/uploads/2023/07/DSC_0310-1024x683.jpg)
Що ж, обмін досвідом дуже корисний у будь-якому колективі. В цьому ми ще раз переконались під час розмови з начальником Північного кар’єру. Ми не могли не згадати тих працівників підрозділу, які зараз на передових позиціях захищають Батьківщину від російських окупантів. Сергій Орліченко підкреслив, що постійно спілкується зі своїми колегами-Захисниками. Колектив допомагає їм, чим може.
Ми дуже вдячні кожному Захиснику, що боронять і звільняють нашу землю. Також дякуємо керівництву підприємства за те, що підтримують військових і придбанням необхідного споряджання, і збереженням за ними середньої заробітної плати. Це дуже важливо для їхніх родин у такий важкий час, – говорить Сергій Орліченко.
![](https://pokrovgzk.com.ua/wp-content/uploads/2023/07/15-1-1024x683.jpg)
Наприкінці нашого спілкування начальник Північного кар’єру від щирого серця подякував всім працівникам підрозділу за сумлінну працю на єдиний результат. Побажав колегам професійних здобутків, переможних звершень та мирного неба:
Так, зараз ми і живемо, і працюємо у досить нелегких умовах. Але я впевнений, що зуміємо вистояти і витримати всі випробування. Буде і яскраве сонце, і мирне небо, все у нас попереду. Головне, щоб хлопці повернулись додому живими та здоровими. Разом продовжимо здобувати виробничі досягнення і перемоги.
Наталія ЧЕПЕЦЬ